Bun venit la fosta sucursală Zigzag din New York.
Încă o afacere online care s-a dus pe apa sâmbetei.
Locația a fost un chilipir, dată fiind priveliștea.
- Birou, Birkhoff? Pe bune? - Da.
Nikita Inc., draga mea.
Locuiești și lucrezi în același loc, la fel ca pe Enterprise.
- Credeam că vrei o casă pe plajă. - Încă mai încerc s-o găsesc...
Măcar e sigură. Ar trebui să fie-n regulă până mă întorc.
Dar unde pleci?
- La Londra. - La Londra? Ce faci la Londra?
- Îmi vizitez fiul. Ești de acord? - Ce anume?!
N-am știut că ai... stai așa, vorbești de băiatul Cassandrei?
Singurul copil al fostei prime doamne din Belarus?
- Îl cheamă Max. - Birkhoff...
- Serios, nu te băga în așa ceva. - Doar nu vrei să aduci copilul aici?
- Fiindcă nu-s pregătit să... - Gata, te-am rugat frumos.
Nu, nu, ascultă. Suntem implicați cu toții.
N-ar trebui să avem secrete. Max e al meu.
Cassandra i-a spus Nikitei înainte să plecăm din Belarus.
N-o să-l aduc cu mine. Vreau doar să-l văd.
- După asta, nu mai am niciun plan. - Deci te întorci?
Da. Presupun că va fi o excursie scurtă.
Nici nu mă mir că sunteți așa prost dispuși.
Deșteptarea, ucigașule. E aproape 8:00.
- Începe ședința. - Ce ședința?
Trebuie să trimitem pe cineva la tine acasă să ia niște haine.
Între timp...
- Unde mergem? - Să ne întâlnim cu șeful.
Bună dimineața, recrut.
- De ce i-ai dat drumul din celulă? - Nu i-am dat.
- Tu ai făcut-o. - Nu, practic am șantajat-o.
- Stai. Unde te duci? - Acasă.
Care casă?
La apartament? Nu ți-aș recomanda.
Ai uitat că asasinii plătiți ai lui Gogol o caută prin oraș pe Alexandra Udinov?
Sau te refereai la casa părintească, "la maison de famille",
care zace pe cenușa părinților tăi?
O crimă pe care tot n-ai reușit s-o răzbuni?
- Încerc! - Zău? Cum?
Stând ascunsă în timp ce Amanda te apără de bau-bau?
Serghei Semak e acolo, trăind regește, conducând imperiul tatălui tău,
râzând de tine.
- Dă-mi drumul de aici imediat! - Parcă ziceai că vrei să mergi acasă.
Încă trei probleme și poți să mănânci desertul.
Așa spune căpitanul Usov.
Căpitanul Usilov. Tata i-a pus numele.
Mamă, pot să mă uit la desene?
Bine. Un desen și o prăjitură.
Trebuie să discutăm.
- Nikita. Ea ți-a spus. - Nu cer decât cinci minute.
Pentru ce?
Mamă, cine este?
Vreau doar să...
Vreau doar să-l văd. Măcar atâta lucru îmi datorezi.
Cinci minute. Și nu-i spui de ce-ai venit.
- Din câte știe Max... - Tatăl lui e îngropat de 2 săptămâni.
Puiule, îți amintești de prietenul nostru Michael? A trecut să te salute.
Salut, Max.
Mamă, poate să vină și Michael cu noi la plimbare?
Fugi și pune-ți pantofii.
Se pare că se înseninează.
NIKITA Sezonul 2 Episodul 8
Senatoarea Madeline Pierce a fost șefa departamentului de operațiuni străine
în ultimii 12 ani.
Nu-i de mirare că Divizia s-a mișcat așa de liber pe plan internațional.
Trebuie să găsim pe cineva în echipa ei,
preferabil cineva de rang inferior din conducere.
- Ce-i? - Nimic.
Mi-ai zis să scanez camerele de supraveghere din Londra și să șterg imaginea lui Michael.
- Vrei să vezi ce-am făcut? - Te pricepi la ceea ce faci.
- Deci nu ești curioasă. - Nu.
Și dacă-ți spun că acum se plimbă cu Cassandra,
nu vrei să vezi.
Trebuia să ștergi imaginile, nu să-l spionezi.
Cred că ai fost șocat să afli despre Max.
Ar trebui să mă explic.
Erai prinsă într-o căsnicie de fațadă, trebuia să pretinzi că e normală.
- Ai făcut ceea ce trebuia. - Ce naiba?!
Ușurel, e doar o plimbare.
- Oricum, nu știe să se bată ca tine. - Gura, Birkhoff. Mărește imaginea tipului.
Se pare că îi urmărește.
Știam că, dacă rămân în Belarus, nu pot scăpa niciodată de reputația lui Ovechkin.
De politica lui oprimantă. De tot.
De aceea am venit aici. Voiam s-o iau de la capăt.
Cunoști pe cineva în oraș?
Când veneam la tine, am văzut pe cineva plecând.
Te referi la Nigel. Mi-e prieten. Îl știu de la Oxford.
- Salut. Totul e-n regulă? - Ai o "coadă". În spate. Cu jachetă.
Camerele de supraveghere din Londra. Se mișcă.
Vino încoace. Fugi imediat de aici!
- Doamne! - Cred că tipii ăia mă urmăreau.
Nu. Pe mine mă urmăreau.
E-n regulă.
Fă-mi rost de o cursă spre Heathrow. Cea mai rapidă.
- Te duci la Londra? - Michael a dat de belea.
Nu mai spune...
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
În sfârșit, a adormit.
- Bine. Nu te apropia de geamuri. - Nu trebuie să faci asta.
- Cassandra, au vrut să te omoare. - Îmi chem garda de corp.
- Deja ai una. - Nu mă poți apăra.
- Sunt prea mulți. - Cine sunt?
Foști soldați. Lucrează pentru un tip pe nume Tupelov.
Generalul Tupelov. A făcut parte din cabinetul soțului meu.
Când a murit el, Tupelov și-a pierdut toată puterea.
Crede că eu am vreo legătură cu moartea soțului meu.
- Credeam că de vină a fost bodyguardul. - Tupelov n-a acceptat asta niciodată.
Mi-a dat niște telefoane de amenințare, dar n-am crezut că se va ajunge aici.
- De ce nu te odihnești puțin? - Te rog, Michael. Casa e sigură.
- Am pus alarma. - Atunci, nu vom fi deranjați.
Deci, rămâi treaz? Toată noaptea?
Niciodată n-ai avut nevoie de prea mult somn.
- Mereu te-am invidiat pentru asta. - Profită.
Ne vedem dimineață.
M-ai chemat? Nu trebuie să fiu aici.
Ba da.
Dacă-i spun Amandei că tu ai prevenit-o pe Nikita despre tatăl ei,
s-ar putea să-ți pierzi capul. Că veni vorba de Nikita,
dacă tot sunteți din nou prietene, ai cumva vreo idee genială
despre cum să recuperezi cutia?
Ești în încurcătură, nu?
Dacă nu-i aduci Amandei cutia, nu-ți dă ceea ce-ți trebuie să-l elimini pe Semak.
- Ce vrei? - Vreau să te gândești
de ce ai nevoie cu adevărat să te scapi de Semak.
Armată? Arme?
Nimic ce nu-ți poți cumpăra și singură.
- Dacă aș avea bani, dar n-am. - Și dacă i-ai avea?
Întâmplător, am un cont offshore cu niște bani care trebuie transferați.
Dacă faci tu transferul... îți dau 100.000 $.
E suficient să-ți îndeplinești misiunea, nu?
De ce-ți trebuie un transfer? Nu poți cumpăra nimic aici.
Amanda încearcă să pună mâna pe banii ăia de când m-a trădat.
- N-am de gând s-o las să-i ia. - Aș putea să ți-i iau pe toți.
Ai putea.
Dar contul de care-ți spun nu-i totul.
Ți-ai bloca orice oportunitate ulterioară și m-ai enerva.
Suntem aproape de a face târgul. Îmi dau seama.
Hai să-ți arăt ținta. Serghei Semak.
După ce a ars din temelii casa ta părintească,
a reconstruit-o și a adus-o la vechea sa glorie.
Acum trăiește în casa ta, Alex.
Uită-te la imaginile din satelit. Vezi cu ochii tăi.
Cât timp ai de gând să-l mai lași în pace?
Poftim.
De ce e prietenul tău aici la 8:00 dimineața?
Nigel l-a dus pe Max la școală în ultimele zile.
- La școală? E sigur? - Te rog, Michael.
Jumătate din elevii de la St. John sunt copii de demnitari străini.
Campusul are pază armată. Mă duc cu ei.
Mă va aduce Nigel înapoi după ce-l lăsăm pe Max.
Salut.
Bună.
- Scuze, n-am știut că ești cu cineva. - El e Michael.
E un vechi prieten de familie care a venit în vizită.
Cassandra mi-a vorbit mult de tine. Mi-a zis că vă știți demult.
Interesant, mie nu mi-a zis despre tine.
- Călătorie de afaceri sau de plăcere? - De afaceri.
- Sunt comerciant de artă. - Deci de-aia te ține prin preajmă.
Te-a înnebunit să-i găsești tabloul ăla de Jules Breton?
Ar trebui să plecăm.
- Mi-a făcut plăcere să ne vedem. - Asemenea.
- Îmi pare rău. - Nu-i vina ta.
Mă gândeam la ceea ce spuneai, că aduc cu mine pericolul.
Nu l-ai adus tu. Clovnii ăștia nu sunt de la Divizie. Bine?
Bine. Ce-a aflat Birkhoff despre Tupelov?
Tradiționalul răcan ajuns general, ajuns apoi din nou răcan.
Datorită Cassandrei, așa crede el. E în Londra?
Nici măcar nu se ascunde. E în Tottenham, la o cafenea pe nume "Tovarish".
- Birkhoff zice că are și întăriri. - Și eu am.
Am venit să-l vedem pe generalul Tupelov.
Sunt intrigat. Ce caută doi americani într-un birt care servește cartofi babka?
Am venit cu un mesaj. Las-o în pace pe Cassandra Ovechkin.
Nu știu cine v-a trimis, dar am niște treburi neterminate cu dna Ovechkin.
Crede-mă, n-ai vrea să te implici.
Sunt deja implicat.
Speram să faci asta.
- Nu, Michael, a înțeles. - Nu te apropia de ea!
Mamă, trebuie să iei asta în serios.
Gaines a spus numele tău în fața Nikitei înainte să moară.
Sean, am propriile gărzi de corp.
Și nu cred că Nikita ar risca un atac asupra unui senator al SUA.
- Nici n-ai idee ce ce e capabilă. - Tu ai...
- Ce-ai aflat despre ea? - Care-i sunt punctele slabe.
- În esență, oamenii la care ține. - Michael.
Alex.
- Fosta ei informatoare. - Încă mai există o legătură între ele.
Crede-mă. Și, spre deosebire de Michael,
eu știu exact unde e Alex.
Deci vrei s-o folosești ca momeală. Dacă există încă legătura, nu va colabora.
- Doar dacă are o legătură cu altcineva. - Ce vrei să spui?
- Sean... seducție? - Mamă...
E riscant, asta-i tot. Doar dacă nu te place deja.
Lasă-mă să mă ocup de asta. Bine?
Cu cât o distrug mai repede pe Nikita, cu atât mai repede vei fi în siguranță.
Și cu atât mai repede poți pleca din Divizie.
Amin!
- Ți-a dat o cheie. - Da.
După toate cele întâmplate, a vrut să mă menajeze.
18 apeluri pierdute? Cineva încerca să dea de ea.
Alo.
Cred că ne-am întâlnit azi dimineață.
La restaurant, nu?
Ți-a luat mult să te întorci la apartament.
Iubita ta secretă s-a băgat în belea.
După cum spune, tu ești singurul care o poți scăpa.
Unde e?
Mai întâi spune-mi unde sunt cele 200 milioane de dolari ale mele.
200 milioane? Crezi că Ovechkin i-ar fi lăsat atâția bani?
Trebuia să-ți alegi altă moștenitoare pentru răscumpărare.
E prea târziu pentru jocuri. A mărturisit că ți-a dat ție banii.
Până la ora 21:00, în seara asta, să mi-i aduci.
După ora aia, se duce naibii norocul tuturor.
Cei de la școală spun că Max e bine. Te rog, confirmă.
Văd terenul de joacă de la St. John. Locul ăla e o fortăreață.
Max tocmai a înscris un gol la fotbal. E în siguranță.
- Ceva indicii despre Cassandra? - Un Jeep verde a urmărit-o
când se ducea la școală cu Max și cu un tip.
Pare mașina unui papagal.
E Nigel. Trebuie să dăm de el. Poate a văzut ceva.
Am mai văzut din astea. Ar trebui să găsim ușor Jeepul.
Sper, altfel Tupelov își va verifica deseară contul bancar
și va vedea că nu are cele 200 milioane. Trebuie s-o găsim înaintea lui.
Sau să găsim banii.
Căutăm prin casă, în conturile ei și îi dăm generalului ceea ce vrea.
- De unde știi că are banii? - I-a spus lui Tupelov.
Și el m-a sunat.
Suntem singura ei șansă de salvare.
Dar n-ai încredere în ea deloc, nu?
Are antecedente de...
... ascundere a adevărului.
Nu vreau să mă arunc orbește în asta. Atât.
Am găsit-o. După ce l-a lăsat pe Max,
s-a oprit la o cafenea din Boho.
A intrat în baie și n-a mai ieșit.
După cinci minute, camerele au surprins cum o geantă uriașă a fost pusă în Jeep.
Așa au luat-o.
Scanarea din satelit arată mașina în Canvey Island,
în mijlocul pustietății.
Sunt supărat pentru că lucrurile au evoluat în acest fel.
Dar când ai furat banii lăsați de soțul tău pentru mine, mi-ai forțat mâna.
Oamenii știu cine sunt.
Și știu că mă cauți.
Nu vei scăpa dacă mă omori.
Ba scap dacă am alibiul perfect.
În timp ce eu iau cina, tu vei face asemeni prințesei Diana
și prințesei Grace...
Un înfiorător accident de mașină după ce ai băut prea mult Martini.
Cel puțin așa va spune medicul legist.
Vă sun când intră banii.
Ai văzut-o pe șefa?
Astăzi are niște întâlniri în afară. De ce? Plănuiești să dai iama în birou?
Ai nevoie de un computer care nu e legat la serverul Diviziei.
Numai așa te poți feri de Amanda. Știi ce e sechestrul pe aparatură tehnică?
Sigur.
Când un agent aduce telefoane inamice, computere, acolo se depozitează.
- Dar n-am acces. - Apelează la ingeniozitatea ta.
N-ar fi prima oară când iei amprentele cuiva.
Nu e prea mult trafic în sub nivelul 8, dar se patrulează, trebuie să fii rapidă.
Fondul pe care-l transferi este la Luxembourg Banque Rocher,
numărul contului este 4398473.
Codul PIN este 0996.
Merge la Banco Islas, contul numărul 9129483.
După ce se confirmă tranzacția,
poți să-ți transferi și tu 100.000 dolari într-un cont la alegerea ta.
Vrei să-mi spui ce naiba faci aici?
Sunt cel puțin patru în perimetru.
Hai să flancăm baraca, să acoperim lateralele.
Ce se întâmplă?
Nu aduc banii. Nu. Amintește-ți ce a spus Tupelov.
Au luat-o!
Scap-o pe Cassandra! Văd eu cum ies de aici.
Cum?
Salveaz-o pe Cassandra!
Nu. De ce nu mă asculți?
Pentru că ai fi murit.
- Nu! - Michael!
Nu!
Mulțumesc pentru ajutor.
Șase oameni erau prea mulți chiar și pentru mine.
Mai ales atunci când rezistența la Fentanyl nu mai e ce-a fost.
- Cum de...? - Lupt ca tine?
N-o fac.
Americanii folosesc Krav Maga.
Noi practicăm Jiu-jitsu la MI6.
Faci parte din spionajul britanic?
Tot timpul acela în Belarus...
Eram sub acoperire de doi ani când tu ți-ai început operațiunea.
- Deci mințeai când... - Așa cum mințeai tu când ne-am cunoscut?
- Da. - Știai că sunt agent.
Am bănuit.
M-am gând că ai putea fi o sursă de informații valoroasă.
- Acum trebuie să ajung la Max. - Max e bine. L-am verificat noi.
- MI6 știe că Max e... - Nu. Ei cred că e al lui Ovechkin.
- Iar eu vreau să rămână așa. - Tupelov nu știe că i-am eliminat oamenii
dar va afla în câteva ore când nu vor intra banii.
- Timpul nostru se scurge. - Să-l neutralizăm înainte de termenul dat.
Nu pot să cred că-l ajuți pe Percy.
- Nu vreau să mai aștept pe aici. - Nu se poate să fie atât de ușor.
- Trebuie să fie un șiretlic. - Poate. Dar prețul a fost corect.
Dintr-o dată, banii sunt răspunsul la toate problemele tale.
- Nu poți lua cutia neagră de la Nikita. - Cutia e doar pentru ajutorul Amandei.
Cu banii ăștia îl prind pe Semak de una singură.
Mereu e vorba de răzbunare, nu?
Sean, nu știi cum este să ți se țintească familia
din cauza a ceea ce reprezintă și s-o pierzi din cauza asta.
Înțeleg loialitatea față de familie.
Știu că aș face multe pentru a mea.
Vine cineva.
- Domnule Pierce. - Nu e nevoie să vă alarmați, băieți.
Mă uitam la niște probe.
- Cum ați intrat aici? - M-a autorizat Amanda.
E vreo problemă?
Nu. Nicio problemă, domnule.
Nu-i rău... pentru un cercetaș.
Am primit insigna de merit pentru minciună.
Nu trebuie să termini transferul?
Când m-a găsit MI6, studiam la Londra de câțiva ani.
Dar încă vorbeam și arătam ca o fată drăguță din Kletsk.
Au crezut că sunt perfectă pentru abordarea lui Valeri Ovetchkin.
E o cerință mare. Să fii soția președintelui.
Nimeni nu se aștepta la propunerea de căsătorie.
Dar Nigel a fost încântat de accesul pe care mi l-a dat.
- Nigel? Prietenul tău? - Supraveghetorul meu.
Lui i-am raportat de când am ajuns în Belarus.
S-ar putea ca el să fie pe drum cu Max.
Când ajunge aici, îi explicăm că sunteți de la CIA.
Poate îi spunem că îl spionați pe Tupelov. Că asta v-a adus aici.
Nu suntem de la CIA. Suntem independenți.
Dacă află MI6, vom fi predați celor de la CIA. Vom fi interogați ca trădătorii.
- De ce nu mi-ai spus? - Nu cred că mai ai dreptul să mă întrebi.
Îl pun pe Birkhoff să urmărească celularul lui Tupelov.
Dacă vrem să nu afle, nu trebuie să știe de ce nu dă de oamenii lui de pe stânci.
Îmi pare rău, Michael.
Nu, nu...
Când te-am cunoscut, ți-am spus sute de minciuni.
Nu te pot judeca pentru că faci același lucru.
Într-o bună zi te ajunge, nu-i așa?
Să nu-ți știe nimeni din viața ta numele adevărat,
care e adevărata muncă pe care o faci sau...
care sunt adevăratele tale visuri.
De aceea m-am hotărât să-l păstrez pe Max.
El e singurul lucru adevărat din viața mea.
Și îl am numai datorită ție.
Vine Nigel.
- Nigel, unde e Max? - Îl caută la școală.
- De ce nu l-ai adus acasă? - Pentru că nu voiam să vadă ce urmează.
Mâinile sus. Fără gălăgie. Asigurați perimetrul.
Ce e asta?
Vreau să știu de ce un spion american se furișează pe pământ britanic
căutând unul din agenții mei la cinci ani după ce s-au cunoscut în misiunea lui.
Liber.
La etaj nu e nimeni.
- Te rog, încerca doar să ajute. - Nu are nicio autoritate aici.
- Pot să-ți explic. - Sper.
Pentru că nu pleacă de aici până nu voi ști exact ce se întâmplă.
N-ai identitate concretă.
Niciun nume de contact pentru superiorii tăi din America.
Ai niște explicații de dat.
Începe prin a-mi spune ce treabă ai cu agenta mea.
Avea necazuri. Eu am ajutat-o.
Cassandra are MI6 în spatele ei.
- De ce vrea s-o protejezi de Tupelov? - A fost prinsă. El voia banii.
Deci știi despre cele 200 de milioane.
- Unde crezi că sunt? - De unde naiba să stiu?
Cassadra are ceva încredere în tine.
De-a lungul timpul s-a încrezut și în mine.
Sunt supraveghetorul ei încă din Belarus și îmi spune totul.
Mai puțin atunci când e vorba de tine.
Se închide în ea când vine vorba de tine.
Foarte curios.
La cinci ani după ce v-ați cunoscut, treci pe la Cassandra așa din senin.
Cu siguranță nu doar ca s-o saluți.
Iar ea nu e în misiune acum,
deci trebuie să fie o chestiune personală.
Cinci ani...
Max are cinci ani.
Nu-i așa?
Nu știu ce citești mai mult...
Le Carré sau Conan Doyle.
În orice caz, cauți un mister acolo unde nu există.
Nu vă voi lăsa să compromiteți agenția.
O să-mi spui tot ce ți-a spus Cassandra despre acoperirea ei, Tupelov,
banii, totul.
Și se spune sir Conan Doyle.
Credeai sincer că poți să-i elimini fără să-l alertezi pe Nigel?
Trebuie să încep de undeva.
Dacă foștii noștri șefi află că Michael e aici, vor veni după el și după Max.
Trebuie să-l eliberezi.
E destul de rău dacă află Nigel că sunt aici.
Ignor ordine directe și MI6 mă va pedepsi.
Nu va mai avea cine să aibă grijă de Max.
Dar tu nu ești sub comanda lor. Codul de la alarmă este 9435.
Am descuiat o fereastră de la subsol.
Și dacă se află că m-ai ajutat?
Am încredere că n-o să fii prinsă.
Și cu supraveghetorul tău cum rămâne?
Mă ocup eu de el.
- Nigel. - Îți va veni rândul să vorbești.
Știu că totul e încurcat.
Dar am primit un pont de la contactele mele din Belarus.
- Tupelov pleacă din țară într-o oră. - Mai încet. Vom trimite o echipă.
Nu e timp.
Pun chiar acum capăt amenințării către familia mea.
Cu sau fără aprobarea ta.
Așteaptă. Vin cu tine.
Reluăm conversația peste puțin timp.
- Nu-l prind pe Sherman la stație. - Du-te și vezi ce e cu el.
- Mersi. - Nu mie. Mulțumește-i Cassandrei.
- Ea l-a scos pe Nigel de aici. - E ceva în neregulă cu omul ăsta.
Ba o suspectează pe Cassandra, ba o ajută cu Tupelov. Tot întreabă de bani.
Ea ar fi trebuit să raporteze banii, nu? După ce a aflat în Belarus.
Inclusiv conturile și codurile de acces. Dar stai. Când a murit Ovechkin,
Nigel s-o fi gândit că asta e șansa lui la potul cel mare.
Iar Cassandra n-are habar.
Sună-i din nou.
Mâinile sus.
E aproape ora 21:00.
Te gândeai că banii trebuie să apară din clipă-n clipă.
Ai câștigat. Lasă-mă să plec și nu vei mai auzi de mine.
De ce să așteptăm?
- Ce faci? - Curățenie.
Îi rețin eu. Du-te înăuntru!
Ai venit să-l arestezi pe Tupelov, dar el te-a împușcat.
Ticălosul.
Haide, iubire.
Dă-mi un sărut.
Nikita!
- Te simți bine? - Da.
Vino încoace.
Transferul se procesează. Aștept confirmarea.
- Să sperăm că se face repede. - De faci asta?
- Ce anume? - Mă ajuți.
- Ție ce-ți iese? - Să-i spunem răsplată.
- Ai încasat-o în parc în locul meu. - M-ai răsplătit când l-ai împușcat pe tip.
- De fapt, ce faci tu aici? - Doamne, ești paranoică.
- Spune-mi. - Nu trebuie să-ți spun nimic.
Tu ești cea care încalcă regulile, ții minte?
- De ce nu mă raportezi? - Nici mie nu-mi pasă de regulile de aici.
- Nu-i destul. Care-i motivul tău? - De ce trebuie să am motiv?
- Pentru că toată lumea are un motiv. - Bine.
- Sărută-mă. - Poftim?
Vrei să știi motivul meu? Iată-l.
Și de vreme ce regulile atracției
nu se aplică la tine și insiști pe un soi de schimb
sau prețul care trebuie plătit pentru fapta mea bună, iată-l.
Un sărut.
Și am venit aici să te caut.
Am început la tine în cameră.
Transferul este complet.
Dă-mi mâna.
N-ai spus unde.
De la Percy către gardian: Protocol secundar activat.
- Dacă aveți nevoie de ceva... - Am să sun. Dar suntem bine.
Nu ne mai vânează nimeni.
S-ar putea să mai fie din oamenii lui Tupelov.
- Ar fi bine să alertezi școala lui Max. - Michael, mă pot descurca.
Și dacă eu nu mă descurc, o face MI6.
Chiar așa.
Vei rămâne în agenție?
Dacă mi se permite. Voi coopera la investigația despre Nigel
și sper că misiunile mele mă vor ține departe de teren.
Mai puține responsabilități.
Salută-l pe Michael.
Mă voi întoarce.
Bine, puștiule?
Îmi va fi dor de tine.
- Ce-i? - Încă nu vezi.
Ce să văd?
Se întâmplă ceva. Iar eu nu pot să trec mai departe,
nu pot să ignor, pentru că am mai făcut-o și întotdeauna se termină rău.
Dacă e vorba de Cassandra...
E vorba de Max.
Pot să-ți pun o întrebare, Michael?
Acum ești în siguranță.
Dar ești dispus să pleci și să nu te uiți în urmă?
- Poftim? - Ești dispus să pleci
și să nu-ți mai revezi copilul sau pe mama lui?
Nu. Mai am și alte opțiuni.
Nu ai.
Doar că nu vezi.
Te cunosc. Mai bine decât oricine.
Îți cunosc inima.
Știu cum funcționează.
Îți concentrezi toată energia pe un singur scop.
Așa ai supraviețuit atâția ani în Divizie.
Te-ai concentrat pe răzbunarea familiei tale.
Ai închis ochii în fața adevărului.
Până mi l-ai arătat tu. Nikita, te iubesc.
Și eu te iubesc. Dar nu sunt ca tine, Michael.
Tu ai pierdut ceva ce eu n-am avut niciodată.
Acum ai șansa s-o recuperezi.
- Nikita, nu. - Și de aceea
trebuie s-o prinzi. Altfel vei rămâne cu întrebarea: "ce-ar fi fost dacă?"
E cea mai periculoasă întrebare pe care o știu.
N-am plănuit așa ceva.
Nu există plan pentru așa ceva.
Doar o întrebare la care trebuie să găsești răspuns.
Și n-o poți face dacă eu sunt aici.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulțumiri pentru script www.addic7ed.com